Cercetările pe tema “Joc şi învăţare” ocupă un rol important în domeniul pedagogiei şi psihologiei, deoarece jocul este un spaţiul experimental de o importanţă esenţială pentru copii şi adolescenţi. În timpul jocului, ei dezvoltă abilităţi emoţionale şi cognitive, îşi antrenează motricitatea şi percepţia senzorială, îşi formează încrederea în sine şi comportamentul social. În acelaşi timp copiii şi adolescenţii devin creativi atunci când se joacă şi învaţă să facă faţă mai bine eşecurilor. Aceste concluzii, cât şi altele asemănătoare au convins cercetătorii că jocurile digitale prezintă un potenţial favorabil învăţării. Acest lucru a condus la punerea bazelor unui nou curent, aşa-numitul “digital game-based learning”. Este vorba aici de jocuri digitale educative în care o materie de învăţământ este abordată prin joc.
![](/mediabase/img/3805.jpg)
Potenţialul jocurilor digitale în ce priveşte procesul de învăţare este amplu discutat. În centrul atenţiei se află întrebarea dacă prin intermediul jocurilor digitale se pot obţine într-adevăr efecte asemănătoare de învăţare ca în cazul jocurilor analoge. Jocurile pot avea pe de o parte un efect revigorant şi incitant, pe de altă parte unul de liniştire şi relaxare. De aceste aspecte ar trebui să se lege jocurile cu posibilităţile multiple pe care le oferă. Diferitele jocuri digitale se pot adresa diferitelor tipuri de învăţare: învăţarea cognitivă şi haptică, în aceeaşi măsură ca cea vizuală sau auditivă. În jocurile pe roluri, copiii şi adolescenţii au ocazia să testeze şi să adune experienţe care nu le sunt posibile în viaţa cotidiană – de exemplu în cazul unui handicap fizic sau al unei boli.
Din studiile efectuate de (Ritterfeld & Weber) şi alţi cercetători a rezultat că copiii şi adolescenţii care se joacă în mod regulat pe computer deţin abilități absolut necesare şi pentru învăţarea în cadrul şcolii: o concentrare bună, un grad înalt de toleranţă la frustare, motivaţia de a-şi îmbunătăţi propriile abilităţi dar şi de a face faţă eşecurilor. Ca şi în cazul jocurilor educative în general, şi jocurile digitale pot stimula învăţarea dacă sunt combinate cu alte activităţi educative în completare. Printre acestea se numără forme de învăţare cum ar fi prelucrarea unor conţinuturi fundamentale sau reflectarea în grup asupra jocului încheiat.
Acestea sunt avantajele aşa-numitului digital game-based learning:
Există mai multe categorii diferite de jocuri digitale educative. Serious games, digital game-based learning, edutainment, e-learning sau multimedia learning, toţi aceşti termeni apar permanent în acest context.
Învăţarea poate deveni o plăcere dacă tema este interesantă. De aceea este esenţial în cazul jocurilor educative digitale ca structura jocului să fie motivantă. Până acum cercetările s-au limitat doar la a demonstra măsura în care în timpul unui joc digital se reuşeşte o învăţare eficientă. Rezultatele unor studii individuale (Ritterfeld & Weber) sugerează că jocurile digitale au un efect asupra reuşitei şcolare şi motivaţiei de a învăţa: Astfel, o cercetare (Computers in Human Behavior) a legăturii dintre utilizarea tehnologiei şi creativitate a scos la lumină faptul că copiii de 12 ani care joacă jocuri video au în mod dovedit rezultate mai bune la activităţile creative. Explicaţia acestui fapt constă în primul rând în necesitatea găsirii unor soluţii creative dacă vrei ca jucător să atingi un nivel mai înalt.
![/mediabase/img/4336.jpg](/mediabase/img/4336.jpg)
![/mediabase/img/3762.jpg](/mediabase/img/3762.jpg)