![](/mediabase/img/4149.jpg)
La începutul proiectului se face o referire la carnaval sau halloween. Copiii povestesc cum le place să se costumeze. Se notează în scris aspectul costumelor şi modurile tipice de comportament. În continuare, copiii reflectează asupra modului în care pun în aplicare aceste moduri de comportament de îndată ce îmbracă aceste costume. La sfârşitul acestei faze se trage concluzia că purtatul unei măşti, respectiv masca în sine, influenţează propriul comportament.
Concluziile trase vor fi transpuse de copii asupra comportamentului comunicaţional în lumea digitală. Ei analizează exemple din chat-uri şi reflectează asupra comportamentului comunicaţional din cadrul acestora. Pentru a uşura transferul către propriul comportament, are loc o înscenare pe roluri cu măşti în baza unor scenarii conflictuale prestabilite. Copiii ajung să recunoască faptul că atunci când poartă măşti reacţionează altfel decât fără ele şi transpun această concluzie asupra internetului. La sfârşit elaborează o etichetă, un set de reguli de comportament pentru comunicarea pe internet.
Forma socială: Muncă în grup
Forma socială: Muncă individuală, muncă în grup
Forma socială: Muncă în perechi, muncă în grup
În contextul înscenării unui joc pe roluri (observaţie: ar fi indicat ca împărţirea rolurilor să se efectueze aleatoriu prin tragere la sorţi), copiii îşi observă propriul comportament comunicaţional cu şi fără mască. În acest scop li se dau măşti potrivite (vezi link-urile cu informaţii suplimentare) şi cartonaşe cu sarcini de îndeplinit. Posibile sarcini ar putea fi:
- Fă-i un compliment partenerului tău de echipă
- Destăinuie-i partenerului tău de echipă un secret
- Încearcă să-l convingi pe partenerul tău că un lucru inventat este adevărat
- Spune-i partenerului tău de echipă:
- etc.
Copiii află că pragul de inhibiţie este mai jos atunci când poartă o mască în spatele căreia se pot ascunde. Aceasta îi transpune într-o poziţie de anonimitate şi le dă mai multă siguranţă în comunicare. Transpunând totul asupra internetului, aici mai contribuie şi separarea fizică (lipsa unei persoane care se află faţă în faţă) la creşterea „curajului“, dar şi la afirmaţii nechibzuite.
La finalul performanţei scenice se reunesc apoi pe fotoliile de cinematograf. În urma unui sondaj efectuat între ei, sunt vizualizate grafic constatările lor pe tabla de prezentare:
- copiii sunt mai siguri pe ei cu mască,
- copiii sunt mai cinstiţi cu mască,
- copiii fac afirmaţii mai nechibzuite/negândite cu mască
- copiii au un prag de inhibiţie mai jos,
- etc.
Transferând aceste constatări asupra comunicării digitale, copiii recunosc faptul că şi presupusa anonimitate şi ascunderea în spatele unui monitor pe internet are rolul unei măşti. Acest lucru a condus la o reflectare în grup asupra modului cel mai potrivit de a întâmpina acest lucru şi asupra importanţei unei comunicări corecte şi deschise de la egal la egal.
Forma socială: Muncă în perechi, muncă în grup
Proiectul a avut menirea de a sensibiliza copiii mai mult cu privire la modurile de comportament pe internet. În afară de comunicare, se mai pot aborda şi teme precum protecţia datelor, sfera privată, înşelăciunea, denigrarea, etc. Ca bază pentru aceasta pot servi afirmaţiile copiilor din etapa 4.